DAWGS - www.HoundDawgs.org
Maisema on kohtalo.
Se lause on ollut päässäni vuosikausia.
En tiedä mistä se on peräisin. Mutta tiedän mitä se tarkoittaa täällä.
Se on tunne siitä, että on suljettu jonnekin.
Ihmisen rajoitukset.
Keskilännessä on erilaista. Mahdollisuuksia on joka suunnalla.
Ihmiset Himalajalla...
Andeilla...
Elävätkö hekin passiivissa?
Ikään kuin elämä ei olisi todellista.
Ilman muistoja.
Paikallaan pysyvää.
Liikkumatonta.
TERVETULOA MADISON COUNTYYN JÄTÄT BUNCOMBE COUNTYN
Se tekee 1,57.
Voin ottaa yhden pois, jos haluat.
Ei se mitään.
- Suu kiinni. - Hyvää päivänjatkoa.
Travis! Mitä tapahtui?
Päästitkö jonkun maksamatta?
Et lopeta, vaan saat potkut! Jos palaat, ilmoitan sinusta!
PÄÄSY KIELLETTY PYSYKÄÄ POISSA
TALOSSANI PALVELEMME HERRAA
Anna sen soida!
Missä olet ollut? Soitin sinulle.
Tiedän. Isäni... Ei sillä ole väliä.
Et usko, mitä minulla on täällä.
Hitto!
Näin ne, kun olin kalastamassa.
- Mitä aiot tehdä näille? - Myydä, kunhan keksin kenelle.
Leonard Shuler ostaa ne.
- Luuletko niin? - Kyllä.
- Hän maksaa kunnolla. - Miksi? Hän ei tunne minua.
Hän tuntee minut.
Hitto.
Älä niistä välitä. Ne haukkuvat vain.
- Onko hänellä aina tuo mukana? - On.
Hän oli opettaja pohjoisessa ennen. Mutta hän sai potkut.
Kuulin, että hän ampui jonkun.
- Hei, Leonard! - Shank.
- Kuka tuo on? - Travis Shelton. Hän on ystäväni.
Shelton. Oletko Laurelista?
En. Isäni kasvoi siellä.
Jos haluatte ruohoa, teillä on huono tuuri.
Minulla on vain kolme pientä pussia ja saan lisää vasta maanantaina.
Taisimme sitten tulla oikeaan aikaan.
Näytä hänelle.
- Mistä saitte ne? - Löysin ne.
Ja löytäjä saa pitää, niinkö?
- Panitteko ne leikkuupuimurin läpi? - Silmuja on vielä paljon.
Paljonko maksat näistä?
40 dollaria.
Ei, anna 50.
Hyvä on.
Pankaa ne tuonne heinien sekaan.
Tomaattien viereen.
Ajattelin, että ehkä tarjoaisit meille oluenkin?
Olutta on kylmälaukussa. Ottakaa sieltä.
Kuule, näytä asetta.
Kunnon Dirty Harry-tavaraa.
Leonard on hyvä ampuja. Hän osuu punkkiin 50 metristä.
Antaisitko Travisin pidellä sitä hetken?
Enpä usko.
- Mikä tuo on? - Metallinpaljastin.
Yksi ruohoa ostanut kaveri maksoi sillä.
Etsin sillä esineitä sisällissodan ajalta.
Mitä kuuntelemme?
Coplandin "Appalakkien kevät".
- En ole koskaan kuullutkaan. - Lämmittelybändi Skynyrdille.
Kuulostaa paskalta.
- Ei kuulosta. - Minusta kuulostaa.
Se johtuu ehkä siitä, että et jaa hänen käsitystään alueesta.
Mitä?
Onko tässä palatsissa vessaa?
Lasken leikkiä, Shank.
Tiedän.
Ota jalkasi pois sohvapöydältäni.
21. joulukuuta, 1859.
Naomi Louis, 22 vuotta.
Sairaus. Kipua silmissä.
Diagnoosi. Silmätulehdus seurauksena mistelin käsittelystä.
Hoito. Pesu hydrastisjuuren uutteella sekoitettuna kylmään veteen.
Kaksi kertaa päivässä.
Palkkio. 1,25 dollaria.
Maksettu käteisellä.
Mitä haluat?
Tulitko näytökseen?
En.
Etkö?
Miksi? Etkö pidä siitä mitä näet?
Leonard!
Hei sitten, pojat.
- Miten olisi vielä yhdet? - Ei.
Et siis ole koskaan käynyt Shelton Laurelissa?
Vain lapsena sukua tapaamassa.
Kertoiko isäsi Bloody Madisonista?
- Ei, mikä se? - Paikan nimi sisällissodan aikana.
Setäni taisi mainita sen kerran.
- Joku sukulainen tapettiin siellä... - Kuka hänet tappoi?
- En tiedä. Joku pohjoisvaltiolainen. - Etkö kysynyt?
Saat minut kuulostamaan tyhmältä.
Ehkä hieman.
Tuo T-paita. Jos olisit pitänyt sitä 1860, olisit kuollut.
- Sukulaistesi käsissä. - Emme olleet pohjoisvaltiolaisia.
He eivät olleet orjien omistajien puolella.
- Hekö eivät olleet kummallakaan puolella? - He valitsivat puolensa.
He eivät voineet vain odottaa, eivät siellä. Kukaan ei voinut.
Sota tuli useimpiin paikkoihin ja jatkoi sitten eteenpäin.
Kun se tuli Madisoniin, se pysähtyi sinne.
Lähdemmekö vai emme?
Kuule! Hankimme sinulle lisää kasveja.
En neuvo tekemään niin. Viisas lopettaa ajoissa.
Etkö juuri kutsunut minua tyhmäksi?
Travis! Senkin paskiainen!
Ylös sängystä! Nyt!
Hitto!
Selvä, yritä nyt.
Ei mitään.
Onko meillä yhä sukua Shelton Laurelissa?
On. Miksi kysyt?
- Kunhan kysyin. - Joitakin. Emme ole tavanneet vuosiin.
- Miksi emme käy siellä? - Miten niin?
Selvä, käynnistä.
No...
Mitä?
- Mitä haluat, että teen nyt? - Kerro mitä töissä tapahtui.
Luuletko, että en tiennyt siitä?
En välitä siitä, mitä teet-
mutta jos teet minusta hölmön kylässä...
Älä käännä selkääsi minulle!
En ymmärrä sinua. Olet liian ylpeä ollaksesi päivänkin töissä kuten muut!
Hyllyjen täyttäminen ei ole arvollesi sopivaa, niinkö?
Milloin sinulla oli viimeksi työpaikka?
Lopeta!
Nyt riittää. Riittää.
PÄÄSY KIELLETTY PYSYKÄÄ POISSA
Nosta se ylös siitä!
- Mitä luulet, että teen? - Soita Dooleylle.
Sano, että toimitamme etukäteen.
Katsohan tätä.
- Hitto. - Näyttää melkein poikki leikatulta.
Voimme heittää hänet jokeen. Luulevat, että hän hukkui.
Vielä yksi? Edes sheriffi Spence ei ole niin tyhmä.
Hyvä on.
Tämä ei koske kovin paljon.
- Voi hitto...! - Anna hänelle vähän vettä.
Voi luoja...
Sinulla oli onnea.
Se ei rikkonut nivelsiteitä.
Tuskin koski luuhun.
Jos ei tule tulehdusta, ei ole hätää.
- Mitä teitte? - Poistimme vain hieman ihoa jalasta.
Siitä ei edes huomaa, että se osui ansaan.
Nyt näyttää siltä, että kaaduit ja ihoa lähti siksi.
Kenelle olet sukua?
- Isäni on Harvey Shelton. - Niinkö?
Olisin luullut sinua voimakkaammaksi. Tulet varmasti äitiisi.
- Haluan mennä lääkäriin. - Aikanaan.
- Pane hänet jokeen. - Emme tee sitä, joten ole hiljaa!
Mitä nopeammin saamme asiat selviksi-
sitä nopeammin pääset lääkärille.
- Selvä, sir. - Hyvä on.
Jos joku kysyy, liukastuit kiivetessäsi rotkossa.
- Kyllä. - Et nähnyt satoa.
Et koskaan ollut maillani.
Etkä nähnyt minua.
- Ymmärrätkö? - Kyllä, sir.
Heti kun hän on sairaalassa, hän alkaa puhua.
En tee sitä! Lupaan sen, herra Toomey.
En kerro mitään. Lupaan sen.
Nosta hänet.
Vielä yksi asia. Kenelle myit kasvit?
Leonard Shulerille.
- Tietääkö hän mistä sait ne? - Ei, sir.
Sanoin, että ajaisin sinut tänne.
Pidin sanani. Pidä sinä omasi.
- Carlton? - Opettaja.
Miksi olette täällä? Tulkaa sisään.
Hubert.
- Etkö joutunut kutsuntoihin? - Poikani ei tunnu kelpaavan.
He eivät kertoneet miksi, mutta minulle on omat epäilykseni.
Täällä on parempi joka tapauksessa. Miten voin olla avuksi?
- Haluan keskustella liikeasioista. - Selvä.
Varsinkin kun sinulla on uusi välittäjä.
Se poika.
- En tiennyt, että kasvatitte sitä. - Se on uutta.
Hänen keksintönsä.
Ajat muuttuvat. Ihmisille pitää antaa mitä he haluavat.
Mistä puheen ollen...
714, Black Beauties, jaettuna tasan. Satanen riittää.
- Ole hyvä. - Kiitos.
Kuule, kulta...
Yhä täällä, huomaan.
Sen täytyy nakertaa voittoa.
Häntä on pantu kovasti, mutta hän on yhä kaunis.
Otan hänet mielelläni kontolleni, jos niin joskus haluat.
Mitä minä tässä mietiskelen.
On aika mennä.
Carlton, se poika...
Mitä teit hänelle?
Sanotaan...
että hän ei enää toimi huumevälittäjänä.
Nähdään, opettaja.
Miten voit? Ei liikaa kipua?
Tunnen sinut. Olimme tunneilla yhdessä.
Vai mitä? Travis Shelton.
Niin. Lori.
- Neiti Haywardin tunneilla. - Aivan.
Sinun jalkaasi on sattunut todella, Travis Shelton.
- Miltä se tuntuu? - Ei miltään.
- Siihen koskee kovasti, niinkö? - Niin.
Anna kun autan.
- Mitä luet? - Tylsää vanhaa asiaa.
- Voinko katsoa? - Toki, jos haluat.
"Sekä Unionin että Konfederaation armeijat hyökkäsivät strategisesti..."
Luimme tästä koulussa, vai mitä?
Niin, kyllä.
Se koskee sitä, mitä Sherman teki.
Sitä "poltetun maan taktiikkaa".
Haluatko mitään?
- Savuke olisi mukava. - En tupakoi.
Eikä sinunkaan pitäisi.
- Kuminauhoja? - Kuminauhoja?
Toin pari kirjaa.
Seuraksi.
Pääsen kotiin pian. Miten palautan ne sinulle?
- Voinko soittaa sinulle täällä? - Toki.
- Onko sinulla numeroa? - On.
- Onko...? - Voitko kirjoittaa käteeni?
Toki.
Kas noin.
- Älä pese sitä pois. - En pese.
Hei sitten.
- Koskeeko siihen yhä? - Pääsen kotiin ylihuomenna.
Mitä aiot tehdä sitten?
En tiedä. Shankin ystävillä on autokorjaamo.
He lupasivat minulle töitä.
Entä... asunto?
Minusta sinun ei pitäisi tulla kotiin nyt.
- Ei vähään aikaan. - Käskikö hän sanoa niin?
Hän on vihainen, Travis.
Loukkasit hänen kunniaansa.
- Tiedät millainen hän on. - Hän on kusipää.
Riitelette koko ajan!
Haluan vain, että kotonani on kerrankin rauhallista.
Mitä hittoa teet täällä?
- Minulla ei ole muutakaan paikkaa. - Voi luoja.
En pyydä paljoa. Sohva riittää.
Enkö kelpaa asuntovaunuusi?
Saat karvat pystyyn äkkiä!
Olet nuori. Maailma saa vielä tahtosi taipumaan.
Ärhentely vähenee.
- En pelkää sinua. - Ei sinun minua tulekaan pelätä.
Jos aiot syödä murojani ja lukea kirjojani, keitä kahvia.
Se on paikallinen rykmentti.
Heillä oli synkkä kohtalo.
Oletko nähnyt tätä?
12-vuotias. David Shelton.
- Shelton? - Heitä oli rykmentissä neljä.
Isä ja kolme poikaa.
Sukuasi.
Joten? Kuolivatko he kaikki? Poikakin?
Miksi hänet pitäisi tappaa? Hänhän on vain lapsi.
Munasta tulee täi.
Niin ainakin yksi sotilas sanoi.
Eikö isäsi puhunut siitä koskaan?
Ei.
Palaan pian.
Juntit ja huumeet.
Pahimpia lopputuloksia 60-luvusta.
Ei se kiusannut sinua, kun otit vastaan heidän rahansa.
Olet oikeassa.
Haluan mennä sinne.
- Minne? - Shelton Laureliin.
Haluan nähdä sen itse.
Huomaa, että tulemme lähemmäksi.
- Näetkö postilaatikot? - Shelton.
Shelton, Shelton, Shelton. Oikea pussinperä.
Miksi lopetit koulun?
Se ei kiinnostanut minua.
- Mutta luet mielelläsi. - Asioista, jotka kiinnostavat.
Oletko aikonut kirjoittaa ylioppilaaksi?
Saisit tutkinnon ja parempia töitä.
Et kai halua täyttää hyllyjä loppuelämääsi?
- En kai. - Siinä on paljon työtä.
Luuletko, että selviät siitä?
Selviätkö sinä?
Niin, että... voisinko jäädä?
Kunnes saan sen tehtyä?
Selvä on.
Paikassa on aaveita-
kun se tuntuu todellisemmalta kuin mitä itse on.
Ikään kuin aika ei olisi kulunut, se olisi vain kerrostunut.
Kaikki tapahtuu yhä näkemämme pinnan alla.
Tunnetko sen?
Sinun pitäisi.
Perheesi verta vuodatettiin täällä.
Kuten sanoin sinulle. Etelä ei ollut yhtenäinen.
Historia ei ole koskaan mustavalkoista.
Jopa sukulaisesi, jotka tapettiin täällä...
he eivät olleet täysin syyttömiä.
- Mutta ei 12-vuotiasta murhata. - Olisitko vaatinut kostoa?
Koska sukulaiseni tapettiin? Mitä itse ajattelet?
Että väkivalta synnyttää väkivaltaa.
Se ei lopu koskaan. Se on kuin sairaus.
Se siirtyy yhdeltä sukupolvelta toiselle.
- Voinko kokeilla? - Kyllä.
Tässä on jotain.
Saanko kuunnella?
- Kuuletko sen? - Siirrä sitä hieman.
- Se on kivi. - Miten sen tiedät?
Kokemuksesta.
Mitä löysit?
En tiedä.
Varovaisesti.
Voi luoja.
Ne ovat tainneet kuulua jollekin uhreista.
Muuten Keithin miehet olisivat ottaneet ne.
Uskotko, että ne ovat hänen? Pojan?
Pojan. Mikä hänen nimensä oli?
David Shelton.
Ei täällä voi kasvaa ja olla tuntematta mitään.
Oli se sitten kristillistä tai ei.
Kun isoisäni kuoli, isoäitini peitti kaikki peilit talossa.
Hän piti ne siten koko talven.
Hän ajatteli, että ne ovat portaaleja.
Että kuolleet palaisivat niiden kautta takaisin maailmaan.
Se on vanhaa uskoa.
Vuorten evankeliumia.
Mutta...
Et usko siihen, vai mitä?
En tiedä.
Olin siihen koukussa lapsena.
Minulle kerrottiin niin kerran.
Vie nuo huomenna Hensleylle. Menen koululle-
ja katson miten loppututkintosi voidaan järjestää.
Lori, ystäväsi on täällä.
Et saa olla täällä.
Tule. Tule tänne.
- Halusin tuoda tämän takaisin itse. - Hyvä on. Kiitos.
Pidin molemmista. Varsinkin Hemingwaysta.
Niin. Se on hirveä, mutta...
- se on kauniisti kirjoitettu. - Niin.
- Hän on kovanaama. - Niin.
Kuule, ajattelin, että...
Mitä?
Haluaisitko tavata tällä viikolla?
Kyllä. Toki.
Minun täytyy palata töihin.
Ja sinun on parasta lähteä ennen kuin saan potkut.
- Selvä. - Selvä.
Kuinka usein koe pidetään?
Kuukauden ensimmäisenä torstaina ja lauantaina.
Milloin luulet, että hän on valmis?
Ehkä joulukuussa.
Hänellä riittää tekemistä. Ja näyttää siltä, että myös minulla.
- Matematiikka ei ollut vahvuuteni. - Muistan sen.
Jos olisi ollut, olisit ehkä saanut stipendin muualle, kuten toivoin.
Jonnekin tarpeeksi kauas, niin että et enää olisi palannut tänne.
Olen iloinen, että en ole enää koulussa töissä.
Vähemmän pettymyksiä.
Herra Shuler, voimmeko puhua hetken?
Onko kaikki kunnossa? Koskeeko se vaimoani?
Se on ohi.
Kukaan ei palkkaa sinua tällaisen jälkeen.
Miksi et tee mitään?
He ovat jo päättäneet.
En voi tehdä mitään.
Et edes yritä.
- Mitä hän sanoi? - Juuri mitä odotinkin.
Lapsen silmälasit. Tehty 1800-luvun puolivälissä.
Ne ovat David Sheltonin. Tiedän sen.
- Menen sisälle. - Nyt jo?
- Poltat itsesi. - Ei minulla ole hätää.
- Annoitko koirille vettä? - Minä voin tehdä sen.
Kastele samalla tomaatitkin.
Mikä hätänä?
Puhun sinulle.
Meitäkö on kolme nyt?
Hän on täällä vain jonkin aikaa. Ei pysyvästi.
Et saa perhettäsi takaisin, Leonard. Se ei ole niin yksinkertaista.
- Ei tässä siitä ole kyse. - Yhtäkkiä oletkin avulias.
- Hän on niin lupaava nuori, niinkö? - Lopeta.
Anna minulle jotakin ja teen niin.
Tänä iltana naimme valot päällä. En halua, että kuvittelet minut häneksi.
- Missä on Sis...? - Cicero.
- Missä se on? - Pohjoisessa.
Miksi meidän pitää mennä?
21. joulukuuta, 1859.
Kutsu Sheltonin maatilalle.
David Shelton, 8 vuotta.
Oireet.
Kuumetta ja vilunväreitä.
Epätasainen pulssi.
Punainen kieli.
Ihottumaa kaulassa ja kielellä.
Levotonta puhetta.
Kuvitelmia.
Diagnoosi.
Tulirokko.
Hoito.
Veteen ja etikkaan kostutettu sieni.
Potilas juokoon kylmää vettä.
Kaksi lusikallista laudanumia.
Perhe valmistautukoon synkkään lopputulokseen.
- Mitä luet? - Näitä päiväkirjoja.
Katson, voinko löytää tietoja David Sheltonista.
Olet hyvin kiinnostunut.
Tiedän.
Olen ajatellut häntä siitä asti kun kävimme Laurelissa.
Hän oli viisi vuotta nuorempi kuin minä.
Ja hän on jo sotilas.
Hänellä on jo päämäärä.
Lue.
Olet riittävän vanha tietämään mistä tulet.
Sinun pitää tietää, että älykkyytesi ei putkahtanut esiin rikkaruohojen seasta.
Suvussamme on ollut älykkäitä ihmisiä ennenkin.
Isoisäsi isoisä oli lääkäri.
Joshua Candler.
Hän oli rykmentissä, joka vastasi tappamisesta Laurelissa.
Hän tunsi jokaisen miehen ja pojan, joka kuoli.
Hän oli heidän lääkärinsä ennen sotaa.
Ja hän vain antoi sen tapahtua.
Eikö vieläkään mitään?
Täytyy olla kärsivällinen. Se ei tapahdu nopeasti, se täytyy ansaita.
Jäin kiinni.
Älä tule tänne!
- Onko sinulla tylsää? - Olet aivan märkä!
Ei, Travis.
- Älä ole vihainen. - En ole vihainen.
Ei se ole sitä, ettenkö haluaisi. Haluan toki.
Mutta näen töissä tyttöjä, joille on käynyt huonosti.
En halua samanlaiseksi.
Haluan lähteä täältä ja mennä yliopistoon. Nähdä maailmaa.
Se ei tarkoita, että en pidä sinusta.
Suutele nyt minua.
Oliko sinulla hauskaa tytön kanssa eilen?
Pääsitkö pukille?
Missä Leonard on?
Kirjastossa.
Hakemassa kirjoja sinulle.
Asuntovaunu täynnä niitä ei riitä.
Mitä?
Olette varsinainen pari.
Sinä lopetat koulun, ja hän saa potkut koulusta.
Joku nuori poika...
Poika lunttasi ja jäi kiinni, pani ruohoa hänen autoonsa ja soitti poliisit.
Hänet pidätettiin luokkahuoneessa.
Sitten hänen vaimonsa jätti hänet. Vaimo sai myös huoltajuuden.
- Onko Leonardilla lapsi? - Etkö tiennyt?
Kyllä, Leonard on isä.
Mutta hän ei tapaa heitä enää.
He menivät kai Australiaan.
Olet aika nätti, tiedätkö?
Älä.
Miksi ei?
- Se ei olisi oikein. - Ei olisi oikein?
Ei se mitään. En välitä.
Purista sitä.
Se tuntuu hyvältä, vai mitä?
Mikä hätänä?
Etkö saa tyttöystävältäsi?
Luuletko, että hän osaa kaikki temput?
Olen nainut kauemmin kuin hän on pyyhkinyt takapuolensa.
Keskelle!
- Osasit sen ennen. - Veitsi on liian pieni.
- Siinä hän on. Lainsuojaton! - Lainsuojaton?
Miten Leonardin kanssa menee? Syntyykö kauppoja?
- En tiedä. - Mitä sinulla on autossa?
- Pois siitä, ennen kuin rikot sen. - Eikö sinulla ole yhtään ruohoa?
- Onko Leonard harjoitellut? - Mihin?
Markkinoille. Hänellä on titteli puolustettavana.
Ei hän tarvitse harjoitusta. Hän on kylmäverinen murhaaja.
Kuten minä.
- Näitkö? - Onko sinulla äitisi keittiöveitsi?
Käske hänen tulla tänne katsomaan. Hän voisi oppia jotain.
Hyvä on. Haluan nähdä.
Kerrotaan, että ammuit jonkun Illinois'ssa.
Teitkö sen?
Riippuu siitä mistä puhut.
Kaveristako, jota ammuin olkapäihin, vai siitä, jolta ammuin käden irti?
Mitä?
En ole koskaan ampunut ketään.
En ole välittänyt korjata huhua.
On hyvä jos tapaamani ihmiset pitävät minua kovempana kuin olen.
Siksikö osallistut kilpailuun?
Osittain.
Tarjoan liput.
- Tuhlari. - Kiitos!
- Onpa paljon väkeä. - He tulivat katsomaan Leonardia.
- Mihin aikaan kilpailu on? - Viimeiseksi, puoli yhdeksältä.
Nähdään siellä.
Tule.
Nuori rakkaus. Se tuo muistoja mieleen. Vai mitä?
- Voitatko minulle jotain? - Ei, valitaan toinen.
- Älä nyt! - Leonard osaa ampua, en minä.
Yritä, poika. Et voita, jos et yritä.
Voin kokeilla tätä.
Lopeta!
Tähtäin on vinossa.
- Leonard sanoo tähtäinten olevan vinossa. - Niinkö?
- Olet hölmö. - Tee se itse sitten!
Meillä on ystävä, jonka haluamme lavalle. Mitä sanotte?
Antakaa hänelle aplodit. Hän laulaa meille!
- Se oli hienoa! - Uskomatonta!
- Missä Dena on? - Hän ei tullut.
En nähnyt häntä, mutta hän on varmasti täällä.
Tule, Travis. Etsitään häntä.
Mitä haluat tehdä?
Mennä kotiin.
Iltaa, opettaja.
En tiennyt, että sinulla oli seuraa.
Pikku paskiainen asuu täällä.
Kas, kas.
Miten jalka voi?
Näin sinut markkinoilla.
Pidit laulustani, vai mitä?
Joidenkin mielestä minun olisi pitänyt laulaa ammatikseni.
Mennä Nashvilleen ja kokeilla onneani.
Se ei koskaan kiinnostanut minua.
Lauloin herätyskokouksessa Hot Springsissä.
Ne, joita ei koskaan ollut pelastettu heidän langettuaan-
ulvoivat ja itkivät ja sovittivat asiansa Herran kanssa.
Minun lauluni ansiosta.
Jopa pappi sanoi niin.
Joten ajattelin, että olen tehnyt tarpeeksi Jeesuksen eteen-
jotta Herra voi katsoa sormiensa läpi muutamia asioita.
Kuten hän teki kuningas Davidin kanssa.
Siinä hän onkin. Kauniiksi laitettuna.
- Lähdemmekö? - Toki.
Älä ole huolissasi. Tuomme hänet takaisin.
Hyvässä kunnossa.
Haluatko sanoa jotakin?
Hän on 30-vuotias. Hän osaa huolehtia itsestään.
En usko, että hän tietää miten.
Ehkä ei.
Mutta on liian myöhäistä opettaa.
SHELTON LAURELIN VERILÖYLY
Mitä täällä tapahtui? Miksi se on tärkeää?
Ihmisiä kuoli.
Perheet kääntyivät toisiaan vastaan.
Tyypillinen Appalakkien tarina.
Hänen sukulaisensa, niinkö? Hän ei muusta puhukaan.
Sota ja se poika...
David Shelton.
Minusta se on hyvä. On hyvä tietää, mistä tulee.
Niin, tiedän...
Hänen pitäisi ajatella vähemmän mennyttä ja enemmän tulevaa.
Tunnen sen nyt.
Täällä on aaveita.
Paikassa on aaveita.
Oletko kunnossa, kulta?
- Minua palelee. - Palelee? Tule tänne.
Lähdetään, tule.
- Kaikki kunnossa? - Siinähän sinä olet.
- Voitko keittää vettä? - Mitä?
- Tee se vain, ole kiltti. - Miksi?
Pidät aina minusta huolta.
Ja halveksit aina minua siksi.
Olisin jäänyt heidän luokseen, jos olisin voinut.
Ainakaan he eivät teeskentele, että olen joku muu.
Haluan puhua Carltonin kanssa.
Tätä en odottanut.
Älä kerro, että näit minut sanomalehden kanssa. Se ei sovi kuvaani.
Jos ihmiset luulevat olevansa sinua älykkäämpiä, heidät saa tekemään kaiken.
Oletko hyvä ristisanoissa?
Mikä puuttuu?
Kymmenen kirjaimen sana "antautumiselle".
Ensimmäinen kirjain on L.
Luopuminen.
Kas niin.
Miten voin olla avuksi, opettaja?
En tee kauppaa enää.
Heikentää auktoriteettia-
mainetta tai arvovaltaa.
Kahdeksan kirjainta. Ensimmäinen on V.
- Vähentyä. - Neljäs kirjain on Ä.
Vähätellä.
Sinulla on lahjoja, opettaja. Olen aina sanonut niin.
Miksi kerrot asiasta nyt?
Ajattelin lopettaa ajoissa.
- Spence alkaa... - Hän ei kiusaa minulle työskenteleviä.
Tässä on pitkä sana. 13 kirjainta. "Erehdys".
Väärinkäsitys.
Olen kyllästynyt.
Täällä on kyllästyttävää. Luet vain koko ajan.
- Pane TV päälle. - En pane.
Anna minulle jotain.
Onko se kaikki mitä sinulla on?
Tämä ei ollut paljon.
- Ehkä kannattaisi harkita vähentämistä. - Niin, niin.
Olen tosissani. Sinun pitäisi yrittää.
Olen narkomaani, Leonard. Oletko huomannut?
Anteeksi.
Olin tällainen kun tapasimme, muistatko?
Sanoit, ettet välittänyt. Pidit siitä myös.
En välittänyt.
Mutta asiat ovat muuttuneet.
Kävin Toomeyn luona tänään.
Ja...
sanoin, että en käy kauppaa enää.
Mutta saat kai tavaraa yhä?
En, jos en tee töitä hänelle.
Rauhoitu. Rauhoitu.
Odota nyt!
Miksi teit sen?
Koska haluan tehdä oikein. Ja olen väsynyt siihen.
Olet väsynyt siihen? Olet väsynyt siihen?
Entä minä?
Entä minun tarpeeni?
Oletko väsynyt siihen?
Itsekeskeinen paskiainen! Entä minun tarpeeni?
Mitä teen? Odota.
Älä mene. Älä mene!
Senkin paskiainen!
14. heinäkuuta, 1857. Klo 22.
Kutsu Winchesterin maatilalle.
Elli Winchester, 19 vuotta.
Viides päivä synnytyksen jälkeen.
Oireet. Vaihteleva kuume, kolme päivää. Vatsakipuja.
Saisinko oluen, kiitos?
Diagnoosi. Kohdun repeämän aiheuttama lapsivuodekuume.
Olen Dena. Hauska tavata.
Samoin. Mukava, että tervehdit.
- Mitä luet? - Walker Percyn kirjaa.
- Love in the Ruins. - Kertooko se rakkaudesta?
- Hoito. - Ehkä.
Kamferia. Teetä, mutta potilas liian uupunut juodakseen.
Klo 12.
Kuume ei laske. Epätasainen pulssi.
Rajuja vilunväreitä.
Vastasitko kysymyksiin, jotka annoin?
Melkein.
Tee ne, niin tarkistan ne.
Klo 1.20.
Potilas kuoli.
Aviomies lohduton, kuten olisi kuka tahansa siinä tilanteessa.
Vielä tuskallisempaa on vastasyntyneen lapsen itku.
Ikään kuin se ymmärtäisi menetyksen.
Maksu. Ei mitään.
Tässä on se kohta.
Luulin, että jokaisella oli hauta.
Se oli tammikuuta. Maa oli kovempaa kuin nyt.
Uskomatonta, että saivat haudan kaivettua.
- Se eversti... - Keith.
Niin, Keith.
Kirja sanoo, että hän joutui oikeuteen ryöstelystä.
Heidät tuomittiin sisseinä, ei sotilaina.
Oikeudet eivät ole samat.
Olit varmasti onnellisempi ennen kuin tiesit tästä.
En ollut aivan huoletonkaan.
Etkö?
En itse asiassa.
Unessa vain, luulisin.
Kuten muutkin.
Enkä voi palata takaisin.
Avatkaa paperit ja ryhtykää töihin.
Se oli siinä. Pankaa kynänne pöydälle-
ja tuokaa koepaperinne minulle.
Miten se meni?
Hyvin, luulisin. Matematiikka oli vaikeaa.
Tein kuten sanoit, rajoitin kahteen ja arvasin.
Milloin saat tulokset?
Herra Atwood sanoi, että voimme soittaa hänelle kotiin.
Milloin vain viiden jälkeen.
No?
Pääsin läpi.
- Onneksi olkoon. - Kiitos.
Olen kiitollinen kaikesta, mitä olet tehnyt.
Olen todella. Et tuntenut minua. En unohda tätä.
Aiotko jatkaa? Ehkä mennä yliopiston?
- Hitto, en tiedä. - On Western, ja jopa Chapel Hill.
Jos hoidat asiasi oikein, tämä voi olla uuden elämän alku.
Tiedän!
Älä suunnittele koko elämääni heti.
Haluan vain, että tiedät mahdollisuudet.
Joka tapauksessa... Aika juhlia. Sinä ja Lori.
Soitan hänelle heti.
- Hei. - Mitä kuuluu?
Hän pukeutuu iltaa varten.
Hän on kuin malli katalogista.
- Näytät uskomattomalta. - Enkö sanonut?
Tyttöni osaa näyttää hyvältä.
Äiti...
- Pitäkää hauskaa. - Hei sitten.
Näkemiin, äiti.
Tule tänne.
Tuota tulee lisää myöhemmin.
- Kutsuin isäsi ja äitisi. - Kumman kanssa heistä puhuit?
Puhuin äitisi kanssa. Hän oli hyvin mukava.
- Hän halusi tavata minut. - Sanoiko hän, että isänikin tulisi?
Hän sanoi, että he molemmat tulevat. Tule.
Olen niin ylpeä sinusta!
- Olet varmasti Lori. - Hauska tavata.
Olet niin kaunis! Istukaa.
Isä ei päässyt tänä iltana. Hänellä on niin paljon tekemistä.
Kuten mitä?
- Hän laittaa aitaa... - Pimeässä?
Miksi olet niin töykeä? Et sanonut mitään koko illallisella.
Ei sillä ole väliä.
Luulet, että sillä on, mutta ei sillä ole. Voimme lähteä täältä.
Voimme muuttaa Chapel Hilliin. Mennä yliopistoon, tehdä osa-aikatöitä.
Olet kai suunnitellut kaiken valmiiksi.
Sinä ja Leonard.
Haluamme vain sinun menestyvän.
Sinulla on niin paljon potentiaalia.
Travis!
Minun täytyy mennä tapaamaan isääni.
Mies parka tekee töitä kellon ympäri.
Tulin kertomaan sinulle jotakin.
Anna tulla. Kuuntelen.
Olen tehnyt jotain, mihin et pystynyt.
Ja tein sen aivan itse.
Olet varmasti oikeassa. En ole käynyt kouluja.
Mutta minulla on ylpeyteni enkä ikinä asuisi huumevälittäjän luona...
Leonardissa on enemmän miestä kuin sinussa ikinä.
Olisin hakenut sinut sieltä, jos se olisi auttanut.
- Mutta roskasakki on... - Painu helvettiin! En ole roskasakkia!
Harv, älä ärsytä häntä.
Pidät hänestä, niinkö? Siitä opettajasta.
Luotat häneen. Ihailet häntä.
Enemmän kuin sinua, se on varma.
Se on ironista, vai mitä?
Koska hän on Candler.
Candler.
Eikö nimi sano sinulle mitään?
Koulutuksessasi on ilmeisesti aukko.
Ystäväsi. Shuler?
Hänen äitinsä isoisä tappoi puolet suvustasi.
Mutta hän ei kertonut sitä? Hän varmasti unohti sen osan.
Candler. Katso kirjasta!
Kun olet suvun oppinutkin.
Sisälle.
Tule Travis. Mennään kotiin.
Tule.
18. tammikuuta, 1863. Verilöylyn päivänä...
Joshua Candlerin päiväkirjassa ei ole merkintöjä.
Ei mainintaa vangeista eikä Shelton Laurelista.
Vain tyhjä sivu.
Valkoinen.
Sinulle täytyy hankkia rauhoittavia. Vaikutat kireältä.
Travis on taas oma itsensä. Valmiina juhlimaan.
- Niinkö? - Aivan niin.
Oli jo aikakin. Haluatko olla pöllyissä? Sinua on ollut ikävä.
- Mennään! - Haluatko sitä?
Kyllä, helvetti!
Päästäkää minut ulos!
Hitto!
Kompastuin!
Mitä?
- En mene tuonne. - Älä nyt, kulta pieni.
Tule nyt.
Et mene minnekään.
Mitä teet täällä, ääliö?
Travis ei voi kovin hyvin.
Sinulla on ehkä jotakin, joka auttaa häntä rentoutumaan.
Ja tietenkin meitä.
- Mitä haluatte? - Metakvalonia.
- Voimme järjestää sitä. - Anna kymmenen dollaria.
Anna pojille tavara.
Ja hae kana. Se alkaa jäähtyä.
Vie tytölle pari palaa. Hän on varmasti jo nälkäinen.
- Onko teillä täällä tyttö? - Hän saa varmasti kokeilla.
Tyttö varmasti pitäisi siitä.
Kaikki ongelmasi saattavat ratketa tänään, poika.
Mene ja ota hänet.
Me odotamme.
Pysykää ulkona tästä. Tämä ei kuulu teille.
- Se on väärin. - Anteeksi?
- Se on väärin, mitä olette tehneet hänelle. - Emme ole tehneet mitään.
Hän soitti minulle ja sanoi haluavansa asua täällä ja myydä pillereitä.
Mutta hän nielee enemmän kuin myy. Hän yritti huiputtaa meitä.
- Paljonko hän on velkaa? - 1 400.
Hän maksaa sitä, vähän kerrallaan.
- Voin kutsua poliisit tänne. - Sekö on suunnitelmasi?
Sheriffi Spence? Voit kertoa hänelle itse. Hän tulee tänne kuitenkin-
hakemaan osaansa. Joka lauantai.
Voi luoja.
Etkö tiedä mitään tästä maailmasta?
Pois täältä nyt!
- Pysäytä auto. - Mitä?
Pysäytä auto.
Travis?
Herää!
Ei, ei. Tule nyt.
Tule nyt. Tule!
Miksi palasit hakemaan minua?
- Mitä he tekivät sinulle, oli väärin. - Ansaitsin sen.
- Mitä nyt teemme? - En tiedä.
- En uskonut, että pääsisimme tänne asti. - Leonard tietää.
- Hän tietää kaiken. - Emme mene sinne takaisin.
Hän on Candler. Hänen perheensä...
Odota nyt.
Sinä ja tuo hiton historia.
Haluat elää menneessä, koska silloin voit lukea kirjoista mitä ajatella.
Maailma ei toimi niin.
Eikä tule koskaan toimimaan.
Se ei korjaa sitä, mikä elämässäsi on vialla nyt.
On kyse perheestä.
Travis.
Leonard on perhettäsi.
Oikeaa perhettäsi.
Missä hitossa olet ollut? Lori soitti ja kysyi...
Mitä tapahtui?
Toomeylla oli hänet.
Et usko mitä he tekivät.
Teidän täytyy lähteä. Molempien. Nyt.
- Minne? - Laureliin.
Sinulla on sukua siellä. He auttavat. Tulen, kun olen järjestänyt asiat.
Sitten päätämme mitä tehdä seuraavaksi. Hae tavarasi.
Kiiruhda!
Mitä aiot tehdä?
Yritän selvittää asioita.
Varmistaa, ettei kenenkään käy huonosti.
- Tämä on minun ongelmani. Minä jään. - Liian myöhäistä sille.
Menkää.
17. kesäkuuta, 1863.
Clint River, Tennessee.
Joshua Candler. Ammuttu vatsaan.
Niin paljon kipua kuin Jumala katsoo parhaaksi.
Kieltäytyy kipulääkkeistä.
Haluaa ajatella selkeästi rukoillessaan sielunsa puolesta.
Pyytää anteeksiantoa sille, mitä Luojalta ei voi salata.
In articulo mortis.
Carlton? Miksi tulet?
Taidat tietää.
- Missä he ovat? - Ei sillä ole väliä.
- Voimme selvittää tämän keskenämme. - Niinkö?
Autoni on kaupalla ilman avaimia. Sinullako ne ovat?
Autoni renkaat on puhkaistu.
Sinäkö ne korjaat?
Satoni on tuhottu.
Annan sinulle 500 renkaista ja kasvien istuttamisesta uudelleen.
Riittääkö se?
- Ota koirat myös, niiden arvo on 1 000. - Ne ovat arvottomia. Kulutit ne loppuun.
Entä Winchester? Siitä saat 300.
Ja tuo tyylikäs pistoolisi.
Hieno kapine.
- Minulla on ollut se kauan. - Unohdin aivan...
Mielestäni meille kuuluu pieni bonus.
Hukkaan heitetystä ajasta.
Rahasi.
Missä ne ovat?
Tuolla, tuossa sementtipalkissa.
Sielläkö pidät käteistä?
Opettaja...
Minäkään en luota pankkeihin, mutta...
tuo on surullisinta mitä olen nähnyt.
Seuraava asia. Missä Dena on?
- Et omista häntä, Carlton. - Kyllä omistan. Ruumiin ja sielun.
Kunnes hän maksaa takaisin mitä vei minulta.
Hän on ehkä lähtenyt. Mutta poika ei ole.
Hänellä ei ole paikkaa minne mennä.
Ja aion löytää hänet.
Ja kun löydän...
otan sen mikä minulle kuuluu.
Siitä saat olla varma. Joten miten on?
Dena vai poika?
- Kuule! - Sinuna pysyisin ulkona tästä.
Mitä helvettiä teet?
- Mitä teet? - Näin se päättyisi hänelle kuitenkin.
Jos ei täällä niin jossain muualla.
- Et tee tätä helpoksi itsellesi... - Suu kiinni.
Paskiainen. Olisin halunnut tappaa jo kauan sitten.
Alan ajatella samoin.
Munasta tulee täi. Vai mitä, opettaja?
Travis, lopeta.
Miksi et kertonut olevasi Candler?
Siksikö halusit auttaa minua? Hyvittääksesi sen mitä sukusi teki?
Isäni sanoi, että Candlerit yrittivät hävittää Sheltonit.
Olitte kuin nemesis meille.
- Siitä on sata vuotta. - Roskaa!
Aika ei kulu. Se on kerroksia. Se kaikki tapahtuu yhä. Itse sanoit niin!
Itse sanoit niin!
Luotin sinuun!
Mutta et koskaan kertonut mitään, mikä oli totta.
Kuuntele nyt.
Olisin voinut lähettää sinut pois, mutta en tehnyt sitä.
Ja nyt olemme tässä.
- Anna se minulle. - Nyt riittää.
Ei hän tee mitään. Ei ole koskaan tehnyt.
Ei ole pikku asia tappaa ihminen, varsinkaan hänen kaltaiselleen herralle.
Alan kyllästyä teihin, Carlton.
Etsi puhelin ja soita maantiepoliisille.
Ei Spencelle. Maantiepoliisille.
Käske heidät tänne.
Vie hänet linja-autoasemalle. Pane hänet bussiin, minne tahansa.
Entä sinä?
Selviän kyllä.
Mene nyt.
Saat maksaa tästä, Shuler.
Ehkä.
Hekö eivät ottaneet sinua?
Jopa Yhdysvaltain armeijalla on rajansa.
Annoitko kiväärin typerykselle?
Et ole Viet Congia parempi!
Jos et pitäisi tuota asetta, tulisin ja...
- Kuulit mitä sanoin! - Luuletko voivasi ottaa sen?
- Siitä voit olla varma! - Olen sitten reilu.
Entä nyt?
- Entä nyt? - Älä.
Älä!
Typerys!
Etkö ymmärrä, että hän haluaa sinun tappavan hänet?
Minun pitäisi antaa hänen tehdä se, senkin ylimielinen paska.
Minne se huora on menossa?
Joko bussille tai junalle Nashvillessa. Haluan vain tietää kummalle.
- Pane hänet autoon. - Entä jos panen kuulan hänen kalloonsa?
Tee kuten sanoin.
Hitto! Tule, kusimuurahainen!
- Saitko sen? - Kyllä.
Tiedätkö mitä?
Tässä on osoite, johon menen asumaan.
Antaisitko sen Leonardille?
- Toki. - Kaiken varalta.
- Nyt mennään! - Ajatko sinä?
- Hän ajaa. Minä otan nokoset. - Samoin.
Olemme melkein perillä!
Voitko ajaa hiljempaa?
Kaikki ei suju kuten olit ajatellut, vai mitä, opettaja?
Älä ole huolissasi. Tämä on pian ohi.
Mennään, ennen kuin meidät saadaan kiinni!
Varo!
- Mennään! - Paina kaasua!
Tehdään 8 tunnin matka.
Et voi paljon minua paremmin, vai mitä, opettaja?
Sinun täytyy auttaa minut täältä.
Jos autat minua, jätän heidät rauhaan.
Molemmat.
Shuler?
Toomey oli väärässä.
Tappaminen on helppoa.
Ainakin helpompaa kuin monet muut asiat elämässä.
Helpompaa kuin rakkaus.
Tai onni.
Tai rahan tekeminen.
Tai lapsen kasvattaminen.
Niin helppoa, että sen voi tehdä painamalla pientä metallinpalaa.
Tai jopa tekemättä mitään.
Vain olemalla.
Ja antamalla sen tapahtua.
Passiivissa.
Milloin se tapahtui?
Näin sen juuri, kun ajoin ohi.
- Missä se on? - Maantie 25.
- Panther Creek Roadin jälkeen. - Näitkö onko kukaan loukkaantunut?
Näitkö onko kukaan loukkaantunut?
En nähnyt.
Se näyttää pahalta.
Onnettomuus...
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!